Ружа Велчева
Реката

chitanka.info

Когато червейчето на съмнението

в душата ти предателски възкръсне

и чувстваш нужда да изхвърлиш

непоносимия баласт на времето,

свали ненужните доспехи

и усмирителните ризи

на страха си

и в светлата река

под свечереното небе

се потопи…

Ще се разтварят бавно дните ти,

и минали,

и бъдещи,

във хладната прегръдка

на реката…

Тръстиките със нежни пръсти

ще галят арфата на мрака.

И ти, останал гол и беззащитен,

до болка ще усетиш

силата

и мъдростта

на вечната вода.

Без да забравя своето начало,

макар и с мисълта за своя близък край,

реката с неподправен оптимизъм

пътува без умора,

всеки миг…

Пътува, вярваща, през прагове

и здрави, сигурни баражи.

От сушата погълната,

покълва във сълза

и нежен цвят…

Повярвай в свечерената река,

дори да е изпълнена със изненади.

В блатата само

страшно е спокойно,

но там асимилацията

е необратима…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.